Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EGY SZERELEM TÖRTÉNETE
Játsszunk együtt?
Legyek az első hegedűs?
Nagyon jól játszol.
Ha szépen megkértél volna, megkíméltelek volna ettől a színjátéktól.
Még megkérhetlek?
Azzal már elkéstél.
Ennyi!
Most meg mi a probléma?
Megint hozzám ért.
Bocsáss meg, sajnálom.
- Megint hozzád ért? - Igen.
Édes Istenem! Jól van, megváltoztatjuk.
- Mehet? - Igen.
Meglátod őt a tükörben, hirtelen megfordulsz...
Te bejössz, a hasába nyomod a pisztolyt,
megragadod a nyakát,
és lassan lehajtod a fejed,
hogy ne lehessen tudni, épp megölni...
vagy megcsókolni készülsz.
Érted?
Végighúzhatom a pisztoly csövét a mellei között?
Nem. Azt nem.
- Megijedsz, a sírás kerülget. - Rendben.
- Kezdjük elölről! - Oké.
Figyelem!
És... felvétel!
Ha előbb megkértél volna,
- megkíméltelek volna... - Állj!
Mi az... Megőrültél?
Most meg már te mondod, hogy "ennyi"?
Magunkra hagynál egy kicsit?
- Oké. - Köszi.
Paul, rossz a lehelete.
Zavar a közelsége.
Hogy micsoda?
Rossz a lehelete.
Atyaég!
- Kimegyek egy pillanatra. - Ne. Maradj csak, kérlek.
Este találkozunk.
Nem jövök.
Este nyolckor.
A mai különleges vendégünk...
Köszönöm.
az egyik legtehetségesebb szabad gondolkodású román hegedűművész,
Sebastian Mihailov.
Mi a terved karácsonyra?
- Mikor? - Nem mára, karácsony estéjére gondoltam,
hanem a következő napokra.
Otthon leszek, semmi különös.
Kivel?
Szóval, most nincs senki különleges az életedben?
Nézd, van egy idézet, ami tetszik Saint-Exuperytől.
Felhangosítanád, kérlek?
- Persze. - Kösz.
Szeretni nem annyit jelent, mint egymás szemébe nézni,
hanem azt jelenti: együtt nézni ugyanabba az irányba!
Kívánsz valamit a hallgatóinknak?
Boldog karácsonyt és...
Remélem, találnak valakit, akivel közösen nézhetnek egyazon jövő felé.
CĂRTUREȘTI KÖNYVESBOLT
TESTEN KÍVÜLI ÉLMÉNYEK
Igen, Paul?
Kérlek, ne kezdd megint!
Kérlek, ne makacskodj!
Pontosan, én vagyok az akaratos kislány, aki folyton nemet mond.
Igen, ez egy udvarias "nem".
Paul, ha még egy éjszakát veled és anyáddal kell töltenem...
Oké, bocsáss meg!
Most már úgysem számít.
Igen, beugrok a ruháimért.
Nagyon sajnálom.
- Ne aggódjon, visszatesszük. - Sajnálom!
Sajnálom.
Lemaradt a feje.
Nagyon sajnálom.
Ne aggódj, megesik az ilyesmi.
Helló!
Ez a tiéd.
Színésznő vagy?
Igen.
Vedd fel, kétségbe van esve.
Anyukád nem tanított meg rá, hogy nem szép dolog elhagyni valakit az ünnepek alatt?
Örökre megsebezheted.
Anyukád nem tanított meg rá, hogy ne hallgatózz?
Fura lenne, ha meghívnálak a koncertemre?
Caprices Paganinitől.
Persze, hogy fura lenne.
Oda lenne a titokzatosságod.
Ne vedd fel!
Gyere el velem!
Hova kellene veled mennem?
Bárhová.
Hol a kutyád? Kint hagytad a hidegben?
Igen, de nem az én kutyám.
Az utcai hegedűs kutyája.
Eljössz velem egy teára?
Talán.
Hova?
Hozzám.
Ne nevess!
Meghívtalak oda, ahol a világ legjobb teáját kapod.
Várjunk csak!
Hallottad, hogy szakítok, és öt perc múlva
meghívsz magadhoz egy teára?
Igen. És szerintem eljössz.
Igen? Miért?
Mert, ha nem,
egész életedben azon gondolkodsz majd, hogy "mi lett volna, ha?"
Jól megy a mézes-mázas szöveg, de nem vagyok meggyőzve.
Főznék is.
Mit?
- Igazából elég éhes vagyok. - Bármit.
Sebastian vagyok.
Aprilia.
Aprilia...
Még várunk öt percet.
BRASSÓ
PAUL HÉT NEM FOGADOTT HÍVÁS
Még megkérhetlek?
Állítsd meg!
Mihai, újra kell vennünk az egészet.
Lecserélem a női főszereplőt.
KÖZELEBB
EGY ÉVVEL KÉSŐBB
Gyerünk, csúfság!
Gyerünk, ébredj fel!
Ismerek hét törpöt, akik már várnak rád.
Gyerünk!
Hófehérke csak azután ébred fel, hogy a herceg megcsókolja.
Ez megoldható.
Ne!
Előbb Hófehérke még alszik pár hónapot.
És mindenki békén hagyja.
A törpék és a herceg, és...
mindenki.
Ki vagyok ütve. Aludni akarok.
Melegítettem vizet. Gyerünk, felkelni!
Csinálok neked teát, oké?
Három perced van, hogy felébredj. Gyerünk.
Aprilia, kihűl a vized.
Hallottad?
Mit mondtam?
"Aprilia, kihűl a vized. Hallottad?"
Mikor akarsz felébredni, Aprilia?
Áprilisban.
Tavasszal.
Nem kell több hideg, elég volt!
Te jó ég!
Mi történhetett?
Megvan!
Valaki elrabolta a barátnőmet!
És lecserélte egy elkényeztetett fruskára. Nézzük csak!
Lássuk csak!
Hagyd abba, fázom!
Ne!
Ezek az övéi.
Mire jók ezek?
És...
ez a nagy pocak?
Mire jó ez?
Várj!
Mire jó ez?
Mondd meg!
Várj!
Hogy felismerj,
ha valaha süketen, némán és vakon végeznénk.
És a szemek? Az orr? A száj?
Azok jók a társas élethez.
És a haj?
Hogy pulcsit köthessek neked belőle.
- Mindjárt tíz van. - Nem hiszem el!
Mit akarsz?
Apával maradni!
Letakarítsam a havat az autójáról?
Így nem kell aggódnia, amikor kijön.
Szia, most már megyek. Szeretlek!
- Én is szeretlek. - Még szép.
Először azt hittem, tévedek.
Még a férjemtől is kérdeztem: "Lehet, hogy ő az?"
Hallottam, ahogy a koncertteremben játszott, gyönyörű volt.
Varázslatosan bánik a hegedűvel.
Igen, köszönöm.
Ha kinyitom a nappalim ablakát, hallom, ahogy játszik.
Vagy amikor tanít.
- Remélem, nem zavarok. - Nem, dehogy is.
A férjemmel nem sokat tudunk a zenéről,
de vannak zeneszerző, producer barátaink.
Ódákat zengenek magáról.
- Komolyan? - Igen.
Talán meghívhatna a következő koncertjére.
- Persze, de az nem most lesz. - Miért?
Hát, ilyen az élet.
Hagyjuk a formalitásokat! Irina vagyok, a szomszéd.
- Sebastian, a szomszéd. - Igen.
Holnap este átjöhetnétek vacsorára.
- Persze. - Majd beszélünk.
Viszlát, szia!
Kész?
- Így rendben? - Igen.
Viszlát!
Uram!
Eltakarítsam a havat az ajtó elől?
Nem, miért kellene?
Hogy tiszta legyen.
Nekem tisztának tűnik. A hó tiszta, nem?
Igen, de... mindenki szereti, ha eltakarítják.
Én nem.
De... megtanít hegedűn játszani?
Szólj a szüleidnek, hogy nézzenek be hozzám, akkor igen.
De... nincs kinek szólnom.
Apa...
Nem tudom, hol van.
Anya Spanyolban van,
és a kishúgommal a nénikémnél élünk.
- Hazudsz. - Nem.
Mikor kezdünk?
- Nem mondtam igent. - Majd fog.
Még találkozunk. Viszlát!
Szia!
Sebastian herceg félt a sötét erdőben,
így magához ölelte a hegedűjét, és elszunyókált.
Amíg aludt, összegyűltek körülötte a szentjánosbogarak,
és gyönyörködve nézték ezt a szőke ifjút a hegedűjével.
És mikor Sebastian felvette a hegedűjét, és játszani kezdett,
színes hangjegyek szálldostak...
Hogy vagytok, gyerekek?
- Jól. - Jól?
Az előbb beszéltem egy Zöldike nevű manóval,
és azt mondta, hogy játékot hoz
azoknak, akik legalább három percig csendben ülnek abban a szánban.
Mit szóltok hozzá?
Három percig, jó?
Mindig csodálkozom, hogy ezek a gyerekek, akik veled találkoznak,
hogy nem lesznek piromániásak...
sorozatgyilkosok, transszexuálisok.
Miért?
A tündérmesék ilyen nagy benyomást tettek rád?
Meg voltam őrülve a kis Piroskáért.
Mit akarsz csinálni munka után?
Örülök, hogy felhoztad.
Épp meg akartam kérdezni, mennyire akarnál kirúgni, ha ma korán mennék el.
Meghallgatásom lenne egy főszerepre, és ezek nagyon engem akarnak.
Igen, ezt már hallottam korábban, többször is.
Miért nem eszünk valamit, aztán meg elviszlek táncolni?
Sebastian vacsorával vár.
Mondtam, hogy ma még nincs pénzem.
Azt mondtad, mára lesz pénzed.
Mi ez?
A semmiért kellett eljönnöm idáig?
Előbb hívnia kellett volna.
És amúgy is, a fürdőben még mindig nem javították meg a csapot.
Mit vártál ennyi pénzért?
Bambuszpadlót?
Hamarosan fizetek.
Ja.
Ha nem bánja, gyakorolnom kell.
Különben nem nyerek a versenyen. És akkor...
nem lesz pénzem, és nem tudom kifizetni a lakbért. Ördögi kör.
Ez egyenes vonal.
Nincs pénzed, megmutatom hol az ajtó.
Nyisd ki az átkozott ajtót!
Rendben, Clea.
De tévedsz.
Az apád nem...
az a hős volt...
akinek hitted, Clea.
Ennyi!
Aprilia.
Nagyon jó. Nagyon.
Kösz.
De...
hívd fel Pault!
Békét kell kötnötök.
Mi köze van neki hozzád?
Paulnak mindenkihez köze van.
Aprilia...
Nem beszélek Paullal.
Nagyon szemét volt hozzám.
Nincs szerep, ha nem beszélek vele?
Társproducer. Mit tehetek?
Ne nézz így rám!
Beszélj Paullal!
Aprilia!
Mit csinálsz?
Istenem, te reszketsz!
Mi a baj?
Hol voltál?
Aprilia.
Aprilia, hozzád beszélek.
Aprilia, miért nem válaszolsz?
Miért nem veszed fel a telefont? Órák óta hívlak.
Ne aggódj a telefon miatt.
Hogy ment a meghallgatás? Tetszettél nekik?
Paul?
Ne sírj!
Ugyan már, ne sírj!
Szeretlek.
Szeretjük egymást, igaz?
Miért sírsz, mert tönkretettem a csizmámat?
Nézd! Látod?
- Mit csinálsz? - Látod?
Látod?
Itt a másik!
Lassíts!
Jégbuckára léptem.
Lassíts!
Állj!
Mit csinálsz?
Ne butáskodj!
Ezt itt érzed, ugye?
Nem.
- És itt érzed? - Talán egy kicsit.
- Próbáld magasabban! - Magasabban?
Istenem, Sebastian.
- Itt érzed? - Magasabban.
Itt?
Magasabban.
Még!
Ott már érzem.
Elég! Hadd nézzem...
Ne csináld!
Segíthetek?
Nem, köszönöm.
Jól bánsz azzal a hegedűvel,
vagy csak kínozod, hogy azt mondhasd, művész vagy?
Nem akarom magamat fényezni, de...
igen, mondhatjuk, hogy egész jó vagyok.
Akkor miért vagy ilyen piszkosul szegény?
Jól forog a nyelve, az biztos.
Fogalmazzunk úgy, hogy a gazdasági válság nem kímélte meg a művészetet.
Találkoztam tegnap egy fickóval.
Valami Paul.
Nagyon udvarias.
Jó benyomást tett rám.
Ráadásul jóképű is.
Paul azt mondta, ezt a lakást akarja.
Annyit fizet, amennyit csak kérek, és nem lakna itt.
Hozhatnék más bérlőket, ha akarok.
Itt vagyunk mi, nem?
Paul világosan megmondta. Más... bérlőket.
Értem.
Szóval, mikor kellene kiköltöznünk?
Szerinted belementem ebbe?
Elvettem a névjegykártyáját, és ajtót mutattam neki.
Elmondta, hogyan szeretted el a barátnőjét,
és miért vagytok leégve.
Megértem, hogy feláldozzátok magatokat a szerelemért. Mit mondhatnék?
A szerelmi történetek meghatnak...
a könnyekig.
Ha hajlandó vagy feláldozni magad, nem gondolod, hogy...
még jobban fel kellene?
Esküszöm, kiteszlek titeket.
Nem vagy a gyerekem, sem a bátyám...
vagy a szeretőm.
Képzeld magad a helyembe.
Amint helyrehozom a dolgokat, fizetek.
Miért játszod a hülyét?
Ennyire ronda lennék?
Nem, asszonyom. Épp ellenkezőleg, ha mondhatom.
Csak tudja...
szeretem Apriliát.
A szerelem áldozatot jelent.
És egy leves nem nagy áldozat.
Az utcán akarod tölteni a karácsonyt?
Gondold meg!
Hívj fel holnap, és szólj, hogy mikor jössz át.
Amikor lesz pénzem.
Hülyének nézel? Teljesen bolondnak tartasz.
Nem a pénzről van szó, egyértelműen nem fogtad fel.
És a pezsgő, amiről beszéltél, én állom a cechet.
Próbáld meg elolvasni ezt, kicsim.
- Lau. - Lau?
Ez... Lau Bear, mert angolul van.
Lau Bear.
Menj, keresd meg apukádat!
Mit keresel itt?
A megbocsátásodat kérni jöttem.
- Csak beszélni szeretnék veled. - Hagyj békén!
Van számodra valamim.
Egy új forgatókönyv.
- Tudod, hogy hova dugd fel. - De pont neked való a szerep!
Beszéltem a szüleiddel.
Anyád engem hívott. Nagyon aggódik érted.
Igen, nincs telefonom. Elvesztettem.
Miért nem vettél másikat?
Nézd, Aprilia!
Aprilia, állj meg egy szóra.
Ha nem akarod eljátszani, úgy is jó.
De fontos lenne a véleményed.
- Helló. - Szia.
- Te ki vagy? - Ő Clara, a húgom.
Mi az ott?
Ha van valami édességed, akkor el lesz magában. Ha nincs...
az szívás. Akkor lőttek a leckének.
Milyen leckének?
A hegedűleckének.
És?
Hol van a hegedűd?
Nem! Az az én hegedűm.
Ez az enyém.
Mi van? Veszít a fényéből, csak mert nyúzom egy kicsit?
- Játszottál valaha hegedűn? - Nem.
Ismered a hangjegyeket?
Azok nem érdekelnek, egy-két karácsonyi dallamot akarok megtanulni.
Egy pillanat.
Ez volt...
az első hegedűm.
Egy másik szerep?
- Jézusom, Robert! - Bocsánat.
Megijesztettél.
Sajnálom, tudom, hogy tilos, de ez egy új forgatókönyv, és...
Ne aggódj, amúgy sincs forgalom.
Kösz.
Mit csinálsz holnap?
Kérlek, ne kezdd megint, Robert!
Mit?
Egy egyszerű kérdést tettem fel, és egy egyszerű választ várok.
Mit csinálsz holnap?
Megyek haza, mint mindenki más.
Rám tudnál szánni egy-két órát?
A világ tele van lányokkal.
Bocsánat, de nem értem az irántam érzett megszállottságodat.
A menyasszonyomnak hasonló az alakja,
és reméltem, hogy segítesz kiválasztani neki pár dolgot.
És nem azért szerettem bele, mert hasonló alakja van.
Szerelmes lettél?
Örülök nektek.
- Köszönöm. - De komolyan.
Hogy hívják?
- Julia. - Julia.
Gondoltam, kell legalább három hónap április után, hogy el tudjalak felejteni.
Igen...
Meglep, hogy még nem készült lemezed.
- Kéne valamit csinálnod. - Igen?
A nagymamám barátságban volt Grigore Venturával.
Nem tudom. Valamit.
Igen, igazad van.
Julia Roberts szerepét játszottam.
Igen?
- Hozok neked öntetet. - Köszönöm.
Várj!
Köszi.
Láttad?
Mit?
- Sebastian, ne olyan hangos! - Fehér vagy vörös?
Vörös.
Hagyd abba!
- Nem kérem. - Egyél! Kérlek, egyél!
- Te is. - Vedd el, én is eszek!
Hé!
Lopunk párat otthonra?
Tegyél kicsit ide!
Néhány szárnyat.
Nem hiszem el.
Ez a mi ablakunk.
Micsoda ingyen műsort kaptak, amióta ide költöztünk.
Köszönjük... Remekül éreztük magunkat.
Igen, csodás este volt.
És még nincs vége.
Nem is tudom, mennünk kell.
Ugyan már! Megnézzünk egy filmet.
Festeni vagy szeretkezni?
Na, maradtok?
Nem.
És már láttam.
Igen? És?
Mennünk kell, holnap korán kezdek és...
Majd máskor.
Persze, majd máskor.
Hadd adjak egy puszit.
Legközelebb ti jöttök hozzánk.
Jó.
Kár, hogy nem maradtok egy brandyre.
Köszönöm.
- Kikísérem őket. - Jó.
Micsoda ruhát viselt az a perverz nő!
Miért akartál eljönni?
Jól éreztem magam, maradtam volna.
Igen?
Még nem láttad a Festeni vagy szeretkezni-t.
Festeni meg mi?
Miről szól?
Egy...
házaspárról, akik vidékre költöznek, és...
Mi az? Mit nevetsz?
Találkoznak egy fiatalabb párral...
És?
És... ők...
Ők... egymással?
Várj!
Megláttak.
Kísértésbe estél, ugye?
Én?
Ugyan már, szépfiú.
Gyere, nem eszlek meg.
Nincs miért mennem.
Gyere, biztos találunk megoldást.
Egy óra múlva, oké?
Ne már.
Biztos ki tudunk találni valamit.
Várlak.
Ez valami új szokás?
Gondolkodtam.
Ha te nem akarsz az én világomba jönni...
jövök én a tiédbe.
Ez nem az én világom, Paul.
- Akkor mi ez? - Egy vacak munka,
amelybe belekényszerítettél.
Ide hallgass! Meg akarom csinálni azt a filmet.
És csak te játszhatod azt a szerepet.
- Még meggondolom. - De arra nincs idő.
- Tessék, fogd! - Paul!
Anyád megőrjít. Kifogytam a hazugságokból, amit neki mondhatnék.
Nem fogadom el.
Hogy felhívhass, ha elvállalod a filmet.
Ez nem ajándék.
Unom már, hogy a titkárod vagyok.
Mi az, édes? Elmész?
Nem tudtam, hogy jó címre jövök-e.
Remekül eltaláltad.
Mit gondolsz?
Kitűnő.
Neked írtam.
Mit mondtál a családomnak?
Figyelj, Aprilia, nem akarok veszekedni.
Tudom, hogy...
Elkövettem néhány...
dolgot.
De azért csináltam őket...
mert fájt a gondolat, hogy elveszítelek.
Nem félek beismerni.
Nagyon szerettelek.
És nem tudtam elfogadni...
hogy vége.
Tudod, hogy lesz majd, Sebastian?
Vén bestia vagyok, ismerem ezeket a dolgokat.
Egy darabig még csodáljátok egymás szépségét reggelente.
Aztán az éhség, a hideg, az adósságok egyre kevésbé lesznek romantikusak.
Tudom, mit gondolsz.
Nézd már, ez a tehén hogy nyomul rám!
Hogy mehetnék el úgy, hogy ne érjek hozzá,
de ne is dühítsem fel?
Valld be, hogy erre gondoltál.
Arra gondoltam, bekapcsolva hagytam a tűzhelyet...
Ez jó volt.
Őszintén?
Olvasol a gondolataimban.
A "tehenes" részen kívül,
mindent eltaláltál.
Nem "tehénnek" hívtál?
- Nem. - Minek hívtál?
Nem hiszem, hogy "Adamescu asszony"-nak.
Tehát, nem tehénnek...
- Kocának? - Póknak.
- Annak hívtalak. - Póknak.
Aha, olyan érzés, mintha egy szerencsétlen légy lennék egy hatalmas pók hálójában.
De azért csak nem olyan rossz.
Gyerünk!
Igyál, Sebastian! Ne légy ilyen mélabús, az nem old meg semmit.
Tudod, igazából próbálom megmenteni a kapcsolatodat a barátnőddel.
Akkor miért érzem pont az ellenkezőjét?
Mert még olyan fiatal vagy, és nem látod át a teljes képet.
Mondjuk ma este, azt mondod, menjek a pokolba,
és holnap
kiteszlek a barátnőddel együtt.
Szerinted meddig tartotok ki,
tető nélkül, tisztán és szeplőtelenül?
Ha te nem teszed meg, akkor ő fogja, te bolond.
Szerinted helyes,
hogy ő áldozza fel magát?
Azt hiszed, ez egy gáláns szerelmi hőstett?
Ha szeretitek egymást, ahogy mondod, az egyikőtöknek
vásárra kell vinnie a bőrét, hogy...
megvédje a másikat.
Azt akarod, hogy ő legyen az?
Ami engem illet, Sebastian,
nagyon egyszerű a helyzetem.
Annyit tehetek, hogy felajánlom magam...
a szerelemre emlékeztető pillanatokat.
Csakúgy, mint a szarvasgombát...
a kaviárt, a pezsgőt.
Esküszöm, ha meg tudnám tenni, megtenném.
Holnaptól keresnie kell egy új albérlőt.
Nekem ez egyszerűen...
nem megy.
Ha nem megy,
akkor ez mi?
Gyanta.
A hegedűmre.
Gyanta!
Tényleg ennyire megváltoztál?
A hiányod megváltoztatott.
Ha tudtam volna, hamarabb elhagylak.
Mi az?
Éreztem valamit.
Kérlek!
Téves riasztás.
Azt hittem, defektet kaptunk.
Még csak az kellene. Mi az?
Semmi.
Induljunk, kérlek.
Ember, te nem vagy semmi!
Lefizettél valakit a jogosítványodért!
Csak utánad.
Kilátszik a bugyid. Hagyd abba, még meglátják.
- Segíts, kérlek! - Segítek. Tessék!
Mindent egyszerre!
- Tudod, mi van, ha elesünk... - Persze, hogy tudom.
Még sosem jártál nálunk?
Gyerünk, gyere be!
Hol voltál?
Dan felhívott. Újra szerelmi problémái vannak.
Mikor érkeztél?
Az imént.
Hol voltál?
Mona meghívott egy kávéra.
Szerelmi problémái vannak.
Miért nem mutatjuk be őket egymásnak?
Nagyszerűek lennének együtt.
Te ittál.
Csak egy kicsit.
Kimegyek a mosdóba!
Itt várok rád.
KIÁRUSÍTÁS
KARÁCSONYI VÁSÁR
RUHA 400 RON
Tűnjön el! Gyorsan.
Engedély? Gyerünk!
Tűnjön el, gyerünk!
Tűnjön el, menjen! Gyorsan!
Maga is.
Pakoljon és menjen.
Hé!
Mit csinálsz? Azt hiszed, ott játszol, ahol csak akarsz?
Mi helyünkön akarsz pénzt keresni?
Vedd el a gitárját!
Fiúk! Hagyjátok békén, velem van, ismerem!
- Ha újra látom, eltöröm a lábát. - Nem fog többé zavarni.
Lassan!
Köszönöm.
Fogd a pénzt!
Itt nem játszhatsz, ahol csak akarsz.
A helyek ki vannak osztva.
Eltörték?
Szerencséd volt.
Igen, érintetlen.
Jól vagy?
Igen, köszönöm.
- Tudsz járni? - Igen.
Odaadom a kutyám, hogy vigyázzon rád, amíg hazaérsz.
- Nem, nem szükséges. - Hallgass rám, jobb lesz az így!
- Mozart visszatalál, ismeri a várost. - Mozart?
Mozart.
Oké.
Köszönöm.
Vigyázz magadra!
Elmenjünk enni valamit?
Robert, én nem megyek.
Remélem, nem bánod. Megyek haza.
Boldog karácsonyt!
A Juliád szerencsés lány.
Julia nem létezik, Aprilia.
Téged szerettelek, mióta beléptél a boltomba.
Megpróbáltam, de más nőre rá se tudok nézni. Nem megy.
- Kérlek, tartsd meg őket. - Robert!
Nem jelentenek semmit. Legyen ez a karácsonyi bónuszod!
Kérlek, tartsd meg, ami tetszik.
Esküszöm, semmi kötelezettség.
Bánt, amikor olyan ruhában látlak...
Nem értem, Sebastian hogy tűrheti. Milyen férfi az ilyen?
Olyan, akit ízig-vérig szeretek, Robert.
Aprilia!
Boldog karácsonyt!
Mi az, szerelmem?
Miért ülsz itt a sötétben?
Sebastian!
Szerelmem, mi történt?
Istenem, Sebastian!
Édesem, mi történt?
Mi a baj?
Nyertél a lottón?
Mi?
Nem...
Nem, ezek a...
Mindegy, ez egy hosszú történet.
Mondd el, mi történt!
Igen, anya?
Most nem tudok beszélni. Majd visszahívlak.
Verekedésbe keveredtél?
Miért nem szólsz semmit?
Láttalak Roberttel az üzletben.
Láttalak, ahogy nevetgéltetek...
és már semmit se éreztél irántam, Aprilia.
És rájöttem, hogy tudok akár nélküled is élni.
Gondolod?
Én tudtam melletted aludni,
miután láttam, hogy megcsókoltad Adamescu asszonyt.
- Ha ez a mentséged... - Ez nem mentség, Sebastian!
Ha belegondolok, nincs...
rá mentségem, hogy így élünk már két éve.
Így élünk...
azt hittem, ezek voltak a legszebb éveink.
Számodra lehet.
Én lemaradtam mindenről az elmúlt két évben.
A tőlem tehetségtelenebb lányok a legjobb színházakban lépnek fel,
és veszik át a díjakat Velencében és Cannesban.
Mielőtt találkoztunk, keményen dolgoztam, hogy jussak valamire.
Egy másik kontinensre akartam költözni a szüleimmel...
hogy vigyem valamire magamtól, és nézd hova jutottam!
- Hova, Aprilia? - Hozzád.
Hozzád, aki megcsal, ahol csak tud, és nem bízik bennem...
Istenem, milyen hülye voltam!
Ne most, Paul!
Majd visszahívlak.
Paul.
Megint Paul.
Gyönyörű lány vagy, aki összejött egy nagymenő rendezővel.
Ennyi.
Az övé vagy.
Az ő teremtménye.
Megengedted magadnak...
hogy eljátssz az igazsággal és az igaz szerelemmel pár évig.
Ennyi.
Vége.
Viheted a játékaidat, és mehetsz.
Roberthez!
Paulhoz.
Mindkettőhöz, ha akarod.
Rendben, Sebastian.
Ennyi volt.
Remélem, mostantól jobban mennek a dolgaid.
Elmondjam, mit jelent a kemény munka, Aprilia?
Tudod, milyen napi tíz órát tanulni ötéves korod óta?
Amint nézed a többi gyereket odakint...
de te soha nem focizhatsz velük?
Te nem dolgoztál.
Mérföldekkel jobb voltam azoknál az idiótáknak, akik most
koncerteznek a világ minden táján.
De én levest főztem Hófehérkének.
És nem bántam meg.
Az életem legboldogabb évei voltak.
Tudom, hogy nagyszerű hegedűművész vagy.
Remélem, mostantól jobban mennek a dolgaid.
Aprilia, hogy vagy?
- Hogy vagy, kislány? - Jól, Carolina, jól.
- Mi ment ma este? - A "Közelebb", de mindjárt vége.
- Meghal, aztán tapsolnak. - Igen?
És te, hogy vagy?
Jól, csak...
akartam kérni valamit, ha lehet.
Itt maradhatok ma éjjel?
Elhagytam a kulcsomat...
Sebastian meg Londonban játszik...
és nem lenne értelme betörni az ajtót.
- Igen, hát hogyne. - Igen?
Persze! Neked bármit.
Kösz, jövök eggyel.
Carolina szólt, hogy nincs hol aludnod.
Miért vagy szomorú, cicám?
Ez az első éjszakánk külön.
Jól van.
Még egy kicsit gyászolsz...
és utána nekilátunk dolgozni.
Holnap elkezdjük a forgatást.
Sikerült elolvasnod a szöveget?
Tetszik, hogy hosszú a hajad.
És ez...
a legjobb lehetőség...
A pulóverre, amit kötni fogok.
Mi?
Hagyj békén!
Honnan tudod, hogy Sebastian barátnője vagyok?
Sokszor láttalak.
És amikor az első órám volt.
Sebastian úr jó ember.
Gond van?
Igen.
Nehéz ügy.
Tudom, hogy van ez a szerelemmel.
Én gyorsan szerelembe esek.
Elkezdek egy új osztályba járni, és máris belezúgok egy lányba.
És csak az idén háromszor váltottam iskolát.
Szép dolog a szerelem, de...
összetöri a szívedet.
Kérsz egy kávét?
Kösz, nem.
Pihennem kellene kicsit. Holnap sok a dolgom.
Micsoda?
Filmforgatás.
Mi is jöhetünk? Biztos nagyon klassz.
Nem lehet.
Vagyis, tudod mit?
Jöhettek. Miért is ne?
Nem alszol?
Holnap sok dolgunk lesz, nem tudom, el tudunk-e menni.
Mit csináltok?
Várjuk anyát.
Jól hangzik.
- Honnan jön? - Spanyolból, de...
nem tudjuk, hogy jön-e.
Már három éve...
mindig itt várjuk.
Húsvétkor...
Karácsonykor...
Általában az ünnepeken.
Semmi értelme.
Hol a forgatás? Talán el tudunk menni.
Idén sem jött.
Anya!
Kifelé!
Mindenki kifelé!
Itt a beosztás.
Szerencsére, itt nincs párbeszéd.
A végével kezdem?
Igen.
Megölsz az első napon?
Persze.
- Megyek a jelmezeshez. - Ülj le!
Le kell vágatnod a hajad.
Kopaszra.
Miért kell leborotválni a fejem?
Halálra ítélték, most meg levágatod a haját?
Ez már sok! Nem teszem meg.
Ide hallgass! Itt a történet a fejemben.
Én alkotom...
indoklom a létét, hozom világra.
Te meg végrehajtod.
Világos?
Ha nem csinálod, befejezzük a forgatást...
holnap reggelre találok tíz másik színésznőt,
aki hajlandó kopasz lenni.
Van egy szerződés az öltöződben. És elegendő pénz.
Vagy talán vissza akarsz menni Hófehérkének egy játékboltba?
Mindenki a helyére!
Forgatás!
Várj egy kicsit.
Professzor úr!
Apriliát keresi?
Tudom, hogy hol van.
Forgatás indul.
Rajta, vághatja!
Vége.
Eljátszottál az igazsággal és az igaz szerelemmel pár évig.
Az övé vagy.
Az ő teremtménye.
Ennyi.
Sajnálom.
Aprilia!
Édesem, mi történt itt?
Édesem, mi történt?
Nem úgy magyarázzák el, mintha fogalmad se lenne róla!
Úgy magyarázzák el, mintha már tudnád, csak kicsit meg kell értetni.
Mi ez?
MOLDOVAI PISKÓTA
Piskóta! Az nagyon jó, édesem...
Még a legjobb éttermekben sem sikerül mindig jól.
A tiéd nagyszerű.
Komolyan, ez a legjobb...
nyers piskóta, amit valaha is ettem.
Tessék, egyél!
Nagyon rossz.
Mondjak egy jó hírt?
- Ne. - Ugyan már.
Telefonon beszéltem a főbérlővel,
és egy évig nem kell lakbért fizetnünk.
Nem csináltam semmit, komolyan. Esküszöm!
Fogalmam sincs, miért.
Mit szólsz hozzá?
Hát nem szuper?
Gyere ide!
Hadd vidítsalak fel.
- Dan és Mona. - Elfelejtettem!
Várj egy kicsit!
Hihetetlen vagy!
- Szia, Dani! - Mi újság, srácok?
Figyelj, akartam szólni, hogy...
Halló?
Anyámnál volt egy kis vészhelyzet, csőtörés a fürdőszobában,
és elmentem segíteni neki.
- Az ajtódnál állok. - Már itt vagy.
Igen. Nem tudtál volna egy kicsit korábban hívni?
Nem bánod, ha elfogadjuk a meghívást, és átmegyünk hozzátok?
Ó, ember. Jól van. Mikor?
Tíz perc múlva.
- Oké, tíz perc múlva otthon leszünk. - Talán 20?
- Döntsd már el! - Oké, akkor...
fél óra múlva találkozunk.
Nehogy elveszítsétek őket!
Nem kell aggódni. Tettem róla, hogy ne menjenek el.
Egy évre kifizettem a lakbérüket. Várj, ne!
Én jövök.
Ezt nézd! Ott! Nézd!
Liszt?
Mily szegények és gyönyörűek!
VÉGE
A feliratot fordította: Molnár Gábor